„Nem vagyok híve a nehezen kontrollálható támogatásoknak, inkább a könnyen ellenőrizhető, biztosabb kamattámogatásra szavaznék.” – hangsúlyozza Árkossy Tamás, a 150 millió forint árbevételű faipari cég tulajdonosa és ügyvezetője. Vállalkozása évekkel ezelőtt nyert az Ipari és Kereskedelmi minisztérium pályázatán 500 ezer forint vissza nem térítendő kamattámogatást, ami akkor sokat segített a cégnek. Mint mondja, a Széchenyi Tervben is volt ilyen lehetőség, ám mint kiderült, nemigen éltek vele a vállalkozók, csak nagyon kevesen nyújtottak be erre pályázatot. A Veszprém megyei Bánd községben tevékenykedő cég két évvel ezelőtt zöldmezős beruházásba akart kezdeni, amelynek első lépéseként – ipari park híján – földterülethez kellett jutnia. A kiszemelt szántóföldet hosszadalmas és igen költséges eljárás keretében építkezésre alkalmas területté kellett alakítani és nyilváníttatni. A vállalkozásnak erre két éve és több millió forintja ment el, úgyhogy végül csak most foghatnak majd bele a 100 milliós beruházásba. A vállalkozás 15 millió forintos éves nyeresége azonban nem fedezi ezt az összeget és az ötéves futamidőre felvehető hitel kamata és költsége meghaladja lehetőségeiket. Árkossy Tamás óvatos a hitelekkel, mert a többségüket túl drágának tartja. Vélekedése szerint a hitel sokszor nem éri el a célját és forrásélénkítés helyett stresszhelyzetet teremt. A keserű tapasztalatok azt mondatják vele, hogy sem az ország, sem közvetlen környezete nem mondható vállalkozásbarátnak, hiszen a vállalkozások a terjeszkedésükhöz sem területet, sem forráslehetőséget nem kapnak. Az uniós csatlakozás kapcsán bizonytalan: úgy érzi nincs félnivalója, túl sok jót sem remél. „Nem a 150 milliós cégek számára hoz jelentős változást a csatlakozás, hiszen az Unió nem a magyar kisvállalatok támogatásával lesz elfoglalva. ”