A régi falusi kertek dísze volt a közönséges mahónia, népies nevén a borbolya, aminek előnyeit egyre többen fedezik fel újra, írja a Hello Vidék.
A lap cikke szerint a borbolya sárga vagy narancsszínű virágai magányosan, vagy legfeljebb 20 virágból álló fürtben nyílnak, apró bogyótermése pedig mérves vöröses vagy sötétkék színű, gyakran hamvas rózsa- vagy ibolyaszín viaszos bevonattal; alakja hosszúkás vagy gömbölyded is lehet.
![Nagymamáink kertjének dísze volt ez a feledésbe merült növény 1](https://s.24.hu/app/uploads/2024/08/gettyimages-2152903555-e1723811426969.jpg)
A mintegy 2 méter magas bokrokon termő bogyók augusztus-szeptember folyamán érnek, C-vitamint, karotinoidokat, antociánokat és pektint tartalmaznak. A sportolók barátja is ez a dekoratív bogyótermés, hisz segíti a tápanyagok felszívódását, serkenti az emésztést, de az izomgyulladást is csökkenti. A bogyók érési ideje a borbolya típusától függően szeptembertől november elejéig tart.
Az emésztési problémákkal küzdők természetes orvosságként fogyasztották. Antibakteriális és fertőzésgátló hatása a szakemberek körében közismert, görcsoldóként pedig máj- és epebántalmak esetén is javallott.
A borbolyák számos fajának C-vitaminban gazdag, fanyarkás ízű termése ehető, egyes országban (a fő termelő Irán) aszalt gyümölcsként árulják, vagy éppen lekvárt készítenek belőle. Citrompótlónak is szuper, olyannyira savanyú.