“Egy sokoldalú művész távozott, nagy veszteség érte a magyar filmes szakmát” – írta a Magyar Filmművészek Szövetsége, amely az alkotót saját halottjának tekinti.
Czigány Tamás 1928-ban született Budapesten. 1955-től a Híradó- és Dokumentumfilmgyár rendezője, több száz rövidfilmet rendezett a Mafilmnél és a Magyar Televíziónál. Főleg képzőművészeti (Csontváry, 1961, Mednyánszky, 1960), dokumentum-, ismeretterjesztő népszerű-tudományos filmeket készített
![Meghalt Czigány Tamás 1](//24.hu/app/uploads/2014/02/czigany-tamas1.jpg)
Fotó: MTI
A Máté-passió című filmje 1965-ben Oberhausenben különdíjat kapott. Portrét készített Illyés Gyuláról, Ortutay Gyuláról, Keresztury Dezsőről is, sorozatot Híres magyar könyvtárak, Szülők iskolája címmel. Főbb rendezései még: Magyar romantika, Magyar szecesszió, A magyar avantgárd születése, Üzenet a homályból, Fonák világ. Művészi elismerései: Balázs Béla-díj (1972), érdemes művész (1986), a magyar filmszemle életműdíja (2007).
Túlélt egy háborút is
„1944. március 12-én lettem 16 éves. November végén, a nyilas hatalomátvételt követően behívtak leventének. Az egykori gimnáziumi osztálytársaimmal kellett bevonulnom. Tüdőbeteg voltam, úgyhogy anyám kezembe nyomta a leleteket, én azzal vonultam be a Károlyi-laktanyába. A többiek persze annak rendje-módja szerint szépen fölkészültek: bilgerlicsizma, nagy koffer… Próbáltam hivatalosan elintézni, hogy elengedjenek, de nem volt egészségügyi személyzet, hamar kiderült, hogy abba a laktanyába csak bejönni lehetett…
Hivatalos lehetőségek híján, kénytelenségből katonaszökevény lettem. Ez a gyakorlatban azt jelentette, hogy két idős katona betolatott egy ócska teherautóval, önkénteseket kerestek szalmazsákszállításra, és én jelentkeztem. Abban az időben két helyen volt a városban közlekedési lámpa, az egyik a Rákóczi út-Körút sarkán, a másik a Móricz Zsigmond körtéren. Amikor ez utóbbinál megállt a teherautó, leszálltam, szeretettel elbúcsúztam, persze a katonák csóválták a fejüket, én meg hazamentem. Január elején jött egy nagy nyilas kommandó, előállítottak a Hatvaniban, mint katonaszökevényt.” (az interjúrészlet innen van)