A lift alatt, a kidolgozatlan pályákon viszont feltűntek a snowboardosok. A felvonó végétől, a hegy tetejéről nem a keskeny ösvényen indultak a széles nagypályához, hanem toronyiránt. Tisztán emlékszem rá, hogy azon tűnődtem, nem kellene megkockáztatnom léccel a snowboardosok nyomába eredni, mert fennakadok az első fán, és legalább kétszer akkora meló az erdőben léccel lejönni, mint deszkán.
Reménytelennek tűnt, hogy egyszer elindulok….
Három idény során fordítva akartam a snowboardozáshoz kezdeni, mint ahogy kellett volna. A sílogikát követve ugyanis a felcsatolt boardot magam elé tettem a völgy oldalára, és megpróbáltam felállni. Vagy előre estem, vagy vissza, teljesen reménytelennek tűnt, hogy egyszer elindulok. A szokásos egy hetes turnusból mindig egy-két napot áldoztam a kísérletezésre, és az ügyetlenkedésemet azért is éreztem igazán megalázónak, mert a síelés viszonylag jól ment. Akkor miért nem vagyok képes a snowboardot megtanulni?
Feladtam elveim, és beiratkoztam egy tanfolyamra
Deszkák
Hagyományos síterepeken a keménykötéssel szerelt, csak egyirányba használható deszkák évekig megteszik. Felesleges beruházás a teljes Burton szett annak, aki csak később akarja eldönteni, hogy végleg felhagy-e a síeléssel. A sícipővel használható keménykötés azonban csak üzleti optimalizáció. Más a terhelés a lábon a snowboardon, mint a sílécen, a sícipő kellemetlenebb hosszabb távon, mint a boardcipő, és éppen a tanulás első éveiben nagy ajándék, ha a kényelmes boardcsizmát viselhet az ember.
Az első télen a bordám, később az ujjam, aztán a szemüvegem törött el
Akkorát esni síléccel, mint boarddal, képtelenség. Az első télen csak a bordám törött el, mert nem húztam meg rendesen a kötést, és a csavar kiengedett egy fordulónál, én pedig mint a légycsapó, a földre csattantam. Deszka a völgyben, én egy perc alatt egyenletes léptekkel és szitkokkal a nyomában – fél óra túra, egy élet.
Nem adtam fel. Újabb két évnek kellett ahhoz eltelnie, hogy
leszokjam a homo sapiens által ötmillió év alatt finomra csiszolt egyensúlyozási technikáról, ami viszonylag jól alkalmazható a síelésnél, ha az ember hirtelen elvesztett egyensúlyát igyekszik visszaszerezni. Egyik lábam itt, másik ott, vagy vissza, ha épp úgy tudom megelőzni, hogy hanyatt vágódjak.
Ez a deszkán lehetetlen, amit bizonyít eltört ujjam is. Azt hittem, ha előre lépek, akkor még nem vágódom el. Ám a következő éles kanyarban lábaim fejem fölé kerültek, kezemmel pedig őrült fékezésbe kezdtem. Amikor kivettem a kesztyűből, a gyűrűs ujjam derékszögben – oldalra. Visszahúztam, de azzal többet ártottam, mint használtam. Nem gipszeltettem be, a csontsejtek fél évig izgatták egymást, nem állt le a sejtképződés.
Egy év múlva ismét nekiveselkedtem. Fejem naponta ötször a hóban, keret nélküli szemüvegem négy méterre. A negyedik zúgás után a szemüveg lencséje kettérepedt, agyam háromba.
Boardozni jó. Most különösen, hogy az íróasztal mellől próbálom megfogalmazni, mi is az alapvető különbség a két mozgás között: a síelés csak comb és tánc, csóválás, dinamikus dőlés előre. A deszkán az ember előre-hátra mozgatja a lábait, amikor hanyatt van, majdnem beleül a hóba, amikor pedig előre dőlve kanyarodik, olyan mintha ötszáz köbcentis Hondán fordulna, miközben a deszka íve megkapaszkodik a keményre préselt hóban, és mintha sínen csúszna, szabályos köríven suhan.
Ha már jobban megy a boardozás, az ember ütemesen mozgatja az ágyékát, negyvennel, hatvannal száguldva a völgy, az újabb forduló és végül a forralt bor felé. Erotikus.
Még messze vagyok attól, hogy a felvonó alatt, vagy az
Kesztyű
Kötelező a csukló és ujjvédővel szerelt boardkesztyű, mert az esetek többségében az ember a teljes súlyával zuhan vagy a fejére, vagy a fenekére, vagy a csuklójára. Nem mindegyiken segít a kesztyű, ám felnőttön mégis ritkán látni bukósisakot a pályán.
Síléccel hátrafelé csak gyalult pályán, a gyermekkel lába között ekézik az ember, az első hóekézési leckék során. Mert minek is hátrafelé síelni? De a boardnak nem kell átforgatni a csőrét az ellenkező irányba, ha véletlenül rossz helyre szaladt, bármikor lehet vele csúszni az ellenkező irányba is.
Zéró fölényben síelő gyermekeimmel szemben
Mozgásmániások biztosan értik: ugyanakkor, ugyanott, ugyanannyiért az ember űzhet egy teljesen másik sportot is. Nincs két azonos mozdulat a síelésben és a boardozásban, pedig a külső körülmények tökéletesen egybevágnak.