A legtöbb állással kecsegtető osztrák város, Bécs két órányi autózással elérhető a magyar határtól. A másik két jelentős város, Graz és Linz már egy kicsit messzebb van, de még mindig ideálisak a magyar munkavállalók külföldi tapasztalatszerzéséhez. Bár az osztrák cégek kiválasztási gyakorlata nagyjából megegyezik a németekével, bizonyos dolgokra kiemelten figyelniük kell az ausztriai állásokat keresőknek.
Osztrákul is tudni kell
A nyelvi nehézségekre minden magyar munkavállalónak fel kell készülnie. Hiába beszél valaki folyékonyan németül, nehézségekbe fog ütközni, ha osztrák kollégáival szeretne zöldágra vergődni. Túlnyomó többségük nem szereti az úgynevezett hochdeutschot beszélni, a Németország és Ausztria között régóta tartó kölcsönös ellenszenv miatt, ezért a külföldiekkel is “osztrákul” beszélnek. A sajátságos kiejtés és a dialektusokban teljesen eltérően használt szavak megnehezíthetik a külföldi munkavállaló első heteit.
A hobbiról kicsit hosszabban
Ausztriában sem nyúlhat két oldalnál hosszabbra a múltból a jövőbe tartó kronológiai irányt követő önéletrajz. Fénykép csatolása szinte kötelező, a fotó minősége legyen jó, és az öltözet illeszkedjék az állást hirdető cég kultúrájához.
A személyes adatok között a családi állapot feltűntetését is kérik, az önéletrajz többi része megegyezik a Magyarországon elfogadottal (tanulmányok, szakmai tapasztalat, egyéb ismeretek és képességek, hobbi). Különösen fontos azonban, hogy ne legyen “lyuk” az önéletrajzban.
Mivel az osztrákok hangsúlyt fektetnek a jelentkezők személyiségére, a hobbiról és a szakmai tapasztalatról szívesen olvasnak hosszabban. Érdemes valamilyen tematikát találni a hobbik között és aszerint feltüntetni, mint például az utazás helyett “utazás a volt szocialista országokba”. Ez felkeltheti a kiválasztsát végző munkatárs érdeklődését. Az önéletrajzot, csakúgy mint hazánkban, a dátum mellett saját aláírással kell ellátni.
A pontos megszólításon sok múlhat
Kötelező kísérőlevelet csatolni az önéletrajz mellé. A tárgyilagos hangnemben megírt levélben célszerű megindokolni, hogy miért Ausztriában és miért éppen annál a cégnél szeretne dolgozni a jelentkező.
A legjobb források
Ausztriában tilos bizonyos kérdéseket feltenni az álláskeresőknek, ezt az ottani munkaadók be is tartják. A szakszervezeti tagsággal, a politikai nézetekkel, a vallási meggyőződéssel, az egészséggel, valamint a családtervezéssel kapcsolatos kérdésekre minden pályázó megtagadhatja a választ.
Ausztriában a munkaügyi központokon kívül a Der Standard, Die Presse, a Kronen Zeitung és a Kurier hétvégi kiadásaiban található a legtöbb álláshirdetés.
A címzett pontos megnevezése és címeinek felsorolása elengedhetetlen. Az álláskeresőknek feltétlenül ajánlott a kiválasztásért felelős személy beosztásának, végzettségének, egyéb akadémiai címének előzetes kiderítése! Ezért az információért érdemes odatelefonálni a céghez, az osztrákok ugyanis még a németeknél is nagyobb hangsúlyt helyeznek erre. A kapcsolattartó doktori címének lehagyása sértés, és ennek megfelelően jelentősen rontja a pályázó esélyeit. Alaposan feltérképezik a jelentkezőt
A szakmai tapasztalatokról és a szakmai gyakorlatokról nem kell igazolást csatolni a jelentkezéshez. A diploma vagy más képzések elvégzését igazoló dokumentumok másolatát már az önéletrajzzal el kell küldeni.
Az osztrákok alapos munkát végeznek a kiválasztásnál, gyakori az assessment center, pszichológiai tesztek alkalmazása, és a pozíciótól függően akár 3-4 körös interjúra is számíthat a jelentkező.
Az assessment ceneter során azt is nézik a vállalat munkatársai, hogy a jelentkező információi a cégről mennyire alaposak. A felvételi beszélgetéseken tárgyilagos és távolságtartó hangot ütnek meg az interjúztatók.