Büsing 1921. március 2-án született a németországi Jade városában, sorsa korán eldőlt, hiszen édesapja sikeres lókereskedő és lovas volt, így már fiatalon tapasztalatot szerzett négylábúakkal.
1937-ben szerepelt először nemzetközi viadalon, hazája egyik legsikeresebb versenyzője lett, akit a világháború utáni első lehetőségnél be is válogattak az 1952-es nyári olimpiára (Négy évvel korábban a németek nem vehettek részt a londoni játékokon).
Helsinkiben a svéd Hans von Blixen-Finecke Jr. és a francia Guy Lefrant mögött harmadik lett, csapatban pedig Klaus Wagner és Otto Rothe társaként ezüstérmet szerzett. Amikor hazatért Nyugat-Németországba, óriási ünnepséget rendeztek a tiszteletére, amelyre később így emlékezett vissza:
Oldenburgban elszabadult a pokol. A gyerekeknek iskolaszünetet rendeltek el, hatalmas tömeg ünnepelt az utcákon.
A sportolót szülővárosába egy négylovas hintón vitték, az utcákon az emberek megtapsolták. Két évvel később tagja volt annak a német csapatnak, amely ezüstérmet szerzett az Európa-bajnokságon, majd nem sokkal ezután visszavonult a versenyzéstől.
A lótenyésztés mellett állatorvosként is dolgozott, így a nemzetközi viadalokon bíróként, valamint a német lovascsapatok állatorvosaként és edzőjeként ott lehetett az 1956-os , az 1960-as és az 1964-es olimpián.
A június 25-én elhunyt német sportember a második legidősebb élő olimpiai érmes volt az ötszörös aranyérmes tornász Keleti Ágnes után, aki január 9-én töltötte be 102. életévét.
A játékokon valaha indult még élő sportolók korelnöki rangsorában a legtöbb olimpiai éremmel (10) rendelkező magyar női sportoló és a legeredményesebb magyar tornásznő előtt még az amerikai úszó, Iris Cummings szerepel, aki tavaly december 21-én volt 102 éves, s ő az egyetlen, aki még él az 1936-os berlini nyári játékokon részt vett sportolók közül.
A legidősebb élő olimpikon, a francia Yvonne Chabot-Curtet 1920. május 28-án született, és távolugróként az 1948-as londoni, valamint az 1952-es helsinki játékokon indult, írta az MTI.