A hitelintézeti törvény részletezi a hitelintézeti kockázatvállalás körülményeit, a különféle rizikók felméréséről, ellenőrzéséről és csökkenéséről szóló belső szabályzat kidolgozásának kötelezettségétől egészen a biztosítékok nyilvántartásának módjáig. Mindemellett a korábbi Állami Bankfelügyelet (Baf) néhány rendelkezése pontosítja a kockázatkezelési teendőket, még úgy fél évig. Körülbelül akkorra ugyanis – szintén a januártól hatályos törvény alapján – e rendelkezések pénzügyminiszteri rendeletekké formálódnak. (Erre határidőt a törvény egyébként nem szab.) A volt Baf egyrészt a banki kockázatvállalást limitáló tőkemegfelelési mutatóra, illetve azon belül az eszközök kockázati súlyozására adott ki még 1992-ben, azóta többször módosított rendelkezést. Még ugyanebben az évben a lejárati összhangot, azaz a likviditási kockázatot szabályozta. Ugyancsak a felügyelet írta elő a kintlévőségek, befektetések és mérlegen kívüli tételek minősítésére vonatkozó belső szabályzat kötelmét, az abban foglalandó feltételeket, a fedezetek figyelembevételének módját és a céltartalék képzésének mértékét. Mindezek most – kevés tartalmi, több definíció- és hivatkozásbéli módosítás után – pénzügyminisztériumi rendeletté avanzsálnak, csak a hitelintézeti törvénnyel javarészt kiürült, a takarékszövetkezetekre vonatkozó specialitásokat tartalmazó rendelkezés marad a felügyelet neve alatt.